Sunt imposibil de reformat partidele? Rฤspunsul unanim ar fi da, dacฤ am judeca dupฤ aลa-zisele tentative de pânฤ acum. Dar ce au însemnat acestea? Au fost ele reale demersuri de reformฤ sau doar jalnice ลi ipocrite planuri de redresare a imaginii, încercฤri de a pฤcฤli electoratul în momente în care reforma suna „cool“? Sฤ vedem.
În 2004, sub guvernarea Nฤstase, PSD a organizat alegeri interne pentru desemnarea candidaลฃilor la parlamentare, acลฃiune terminatฤ într-un imens scandal, cu acuze de hoลฃie ลi manevre. Criteriile de selecลฃie trezesc astฤzi nostalgii: „sฤ fie cunoscut ca un om cinstit“, „sฤ nu fi fost suspendat sau revocat din funcลฃia de conducere“, „sฤ nu i se fi retras sprijinul politic pentru funcลฃia obลฃinutฤ“, „sฤ nu se fi dispus începerea urmฤririi penale împotriva sa“. Când Geoanฤ a preluat PSD promitea „reforma“, care, în accepลฃiunea momentului, însemna dezrobirea de baronii locali. Rezultatul este cunoscut: praful ลi pulberea. Evoluลฃia PSD de atunci încolo nu doar cฤ a urmat linia renunลฃฤrii la orice fel de criterii, fie ลi formale, de accedere în funcลฃii (interne ลi publice) sau pe liste, dar a introdus cu bunฤ ลtiinลฃฤ în parlament sau guvern personaje certate cu legea sau angrenate în afaceri dubioase. PNL s-a opus întotdeauna aplicฤrii unor criterii, în 2004 a fost partidul care a renunลฃat la cei mai puลฃini candidaลฃi aflaลฃi pe „lista neagrฤ“ a Coaliลฃiei pentru un Parlament Curat, iar dupฤ sacrificarea Monei Muscฤ pe motiv de colaborare cu Securitatea ลi-a deschis, treptat, larg porลฃile pentru foลti turnฤtori gen Ioan Ghiลe, Roลca Stฤnescu, Dan Voiculescu sau pentru urmฤriลฃii penal. Mai mult, cele douฤ partide au ajuns sฤ facฤ scut în jurul corupลฃilor, sฤ atace justiลฃia, sฤ refuze declararea contractelor cu statul (prevedere din Legea ANI), sฤ promoveze ordonanลฃa prin care s-a legiferat politizarea ลi sฤ persifleze orice fel de demersuri de reformฤ. Ironizat din cauza repetatelor eลecuri, PDL a fost totuลi singurul partid care a încercat sฤ introducฤ în statut criterii aspre de integritate ลi sฤ-ลi selecteze candidaลฃii (Comisia Macovei în 2012) potrivit acestora. Mai trebuie reamintit cฤ PD a suferit între 2001 ลi 2003 o hemoragie masivฤ, atunci când Bฤsescu le-a impus consilierilor locali sฤ aleagฤ între afaceri ลi funcลฃie, ลi cฤ, în 2004, PD a fost partidul care a renunลฃat la cei mai mulลฃi „dalmaลฃieni“ de pe lista neagrฤ a Coaliลฃiei.
A devenit un loc comun afirmaลฃia cฤ fฤrฤ reforma clasei politice este aproape imposibilฤ reforma statului. A încercat Bฤsescu ลi rezultatul este un semieลec, în special la nivelul societฤลฃii, deลi trebuie recunoscut cฤ o serie de instituลฃii ale statului au rezistat puciului din vara lui 2012. Argumentaลฃia este ลi ea un laitmotiv: parlamentul ลi administraลฃia vor fi lipsite de performanลฃฤ, profesionalism, onestitate, curaj ลi angajare în slujba binelui public atâta vreme cât vor fi împuiate cu indivizi dubioลi, corupลฃi, lipsiลฃi de o elementarฤ eticฤ, rezultat al selecลฃiei clientelare sau financiare fฤcute de partide. Mai mult, dupฤ ce o vreme reforma fusese susลฃinutฤ mฤcar declarativ, politicienii au reuลit, deliberat, sฤ o arunce în derizoriu. Rezultatul? Confuzia valorilor, banalizarea corupลฃiei ลi a politizฤrii, neîncrederea generalizatฤ ลi persiflatoare în schimbare.