Statisticile spun cฤ, în 2013, unul din trei români suferea de depresie, un aspect deosebit de grav. Asta ศi pentru cฤ depresia este o tulburare care ameninศฤ nu calitatea vieศii emoศionale, ci însฤศi viaศa. Durerea ศi suferinศa sunt atât de intense încât paralizeazฤ plฤcerea de a fi ศi de a trฤi.
Persoanele care trฤiesc sentimentele dureroase ale aneantizฤrii ศi vidului au convingerea cฤ doar capitularea de la viaศฤ ar putea curma suferinศa. Aศa trฤiesc ele.
Sฤ te deprimi fฤrฤ a cฤdea în depresie
Stฤrile depresive sunt inerente vieศii psihice naturale. Fac parte din capacitฤศile sฤnฤtoase ale omului. Doar fiind în contact cu sentimentele de neputinศฤ, de neajutorare, de tristeศe, de vid, de pierdere, persoana îศi va putea identifica nevoia de sprijin ศi de cฤutare a unei soluศii, a unei tentative de rezolvare a dificultฤศii interne. În schimb, depresia goleศte psihicul de orice dinamicฤ, iar persoana se simte blocatฤ. Nu mai poate face un pas de aici înainte, nu se mai percepe în miศcare, se trฤieศte aneantizatฤ în timp ศi spaศiu, inert, în pericol de pierdere a vieศii emoศionale, de moarte a universului intern, a populaศiei lumii interne, a corpului. Aceste stฤri interne conduc la senzaศia fizicฤ de epuizare ศi la apatie generalizatฤ, care genereazฤ transformฤri neurofiziologice. Depresia implicฤ dimensiunea somaticฤ, iar reglajele psihice ศi somatice se prฤbuศesc. În stฤrile acute, tratamentul medicamentos se impune cu necesitate pentru a se restabili modurile de reglare neurofiziologice ศi pentru a proteja persoana în depresie de violenศa conflictului intern dintre viaศฤ ศi moarte ศi, astfel, împotriva pericolului suicidal.
Psihoterapia abordeazฤ depresia ca o exprimare a unei suferinศe prin intermediul simptomelor care sunt purtฤtoare de sens, care iniศial au fost „soluศii” de depฤศire a suferinศei acute sau severe.
Apฤrฤri, „soluศii”, tentative de rezolvare
Involuntar, în faศa depresiei, oamenii se apฤrฤ. ศi aศa este firesc, întrucât depresia semnalizeazฤ lupta internฤ între viaศฤ ศi moarte. Pe de o parte, forศele thanatice ameninศฤ sฤ vandalizeze ศi sฤ distrugฤ universul intern, toate amintirile despre persoanele dragi, toate persoanele iubite în care ne-am gฤsit sprijinul ศi suportul de la începutul vieศii pânฤ în prezent ศi în care ne-am regฤsit, care ne-au oglindit bunฤtatea ศi frumuseศea. Ura ศi violenศa împotriva lor invadeazฤ universul intern, pânฤ ajung sฤ ameninศe viaศa fizicฤ. Natura umanฤ în esenศa ei nu cunoaศte conceptul de suicid, ci doar pe cel de crimฤ, de aceea suicidul în depresie este abordat ca o „crimฤ”, o omorâre a unui personaj important emoศional din universul intern, din amintiri.
Pe de altฤ parte, forศele vitale vor fi preluate în mod inconศtient de corp, ca reacศie la aceastฤ violenศฤ emoศionalฤ, ศi persoana va cฤuta involuntar sฤ-ศi producฤ plฤcere mâncând, fumând, bând alcool, drogându-se. Apeleazฤ la orice substanศฤ psiho-activฤ, în încercarea corpului de a se regla neurofiziologic. Psihicul se sprijinฤ pe corp ศi corpul va prelua mandatul genetic pentru a gฤsi soluศii de supravieศuire în lupta agonicฤ, chiar dacฤ acesta va apela la adicศii ศi dependenศe. Orice soluศie este mai bunฤ decât ameninศarea vieศii. Adicศiile mereu semnalizeazฤ existenศa unei depresii. Aศ adฤuga, fฤcând o comparaศie cu anticorpii generaศi de lupta organismului cu virusurile, cฤ adicศia semnalizeazฤ lupta somaticului împotriva depresiei ศi faptul cฤ tocmai s-a depฤศit pericolul cel mai mare.
O altฤ formฤ de luptฤ împotriva trฤirilor de vid care caracterizeazฤ depresia este starea maniacalฤ. Acolo unde te-ai aศtepta ca persoana sฤ trฤiascฤ o suferinศฤ semnificativฤ în faศa unui eveniment, ea trฤieศte euforic ศi triumfalist. Rฤstoarnฤ inertul în dinamicฤ, fadul în strฤlucire, lipsa de viaศฤ într-o viaศฤ plinฤ de acศiuni operatorii. Pune viaศฤ acolo unde este moarte. Efortul este considerabil ศi viaศa persoanei este concentratฤ doar pe acest proces alchimic.
Acestea sunt tentative de rezolvare, deoarece depresia, dacฤ nu este rezolvatฤ, tinde sฤ irupฤ în viaศa internฤ cu proxima ocazie. Orice simptom care nu îศi gฤseศte un sens va cฤuta altฤdatฤ, în mod repetitiv, sฤ gฤseascฤ reparaศia internฤ.
Terapia depresiei
Persoanele care trec, în terapie, printr-o depresie îศi descriu starea ca fiind asemฤnฤtoare unei cฤderi într-o groapฤ din care nu pot ieศi sau a unei închideri într-o camerฤ goalฤ de lut, fฤrฤ ferestre, fฤrฤ uศi, în întuneric, fฤrฤ posibilitatea de a ieศi. Senzaศia de prฤbuศit ศi captiv paralizeazฤ. În cฤutarea sensului prฤbuศirii, a pierderii coerenศei interne, a legฤturilor, a stฤrii de vidare ศi de captivitate, gฤsim încercarea persoanei de reconfigurare, reformare ศi re-naศtere. Gฤsim efortul lui de a-ศi modela interesele ศi pasiunile din lutul pereศilor camerei goale a depresiei, de a-ศi sculpta scฤrile în groapa depresiei ศi nu a aศtepta liane care sฤ îl scoatฤ din groapฤ.
Diferenศiem între stฤri depresive ศi depresie datoritฤ îngustฤrii spaศiului intern în depresie, a opririi dinamicii interne ศi invadฤrii cu angoase paralizante care pun persoana într-o stare de mare suferinศฤ. Starea depresivฤ conศine trฤiri intense ale sentimentelor de neajutorare, neputinศฤ, devalorizare, neînsemnฤtate a propriei persoane, dar spaศiul intern nu se restrânge ศi rฤmâne loc suficient pentru a tolera durerea depresivฤ, experienศa pierderii ศi ambivalenศa faศฤ de persoana iubitฤ, fฤrฤ a fi speriat de urฤ ศi de pericolul distrugerii. Doar trecând prin ameninศarea cu pierderea ศi durerea doliului persoana va avea posibilitatea de a trฤi vinovฤศia cฤ a produs o ranฤ unei persoane intens învestitฤ emoศional ศi dorinศa de a repara, dedicându-se relaศiei. În psihologie se vorbeศte despre capacitatea persoanei de a trฤi starea depresivฤ datoritฤ efectului restructurant al trฤirilor depresive.
Gabriela Romaneศ, psiholog clinician, psihanalist în formare