Dupฤ ani de zile de tratative, negocieri, presiuni, Patriarhia Ecumenicฤ îศi asumฤ ferm ศi deschis obiectivul declarฤrii autocefaliei unei ipotetice Biserici Ortodoxe Ucrainene. Ultima întâlnire dintre Patriarhul Ecumenic Bartolomeu ศi Patriarhul Chiril al Moscovei, ce a avut loc la finele lunii august, a confirmat intenศia de principiu a Constantinopolului de a acorda autocefalia. Descrisฤ de Mitropolitul Ilarion, „ministrul de externe“ al Patriarhiei Rusiei, drept „foarte deschisฤ“, „foarte cordialฤ“, „realmente o discuศie de la inima la inimฤ“, întâlnirea s-a întins mai bine de douฤ ore ศi jumฤtate ศi a fost confidenศialฤ.
Epitetele diplomatice folosite de Ilarion sugereazฤ, în realitate, o discuศie intensฤ ศi contradictorie, fฤrฤ perspectiva unui compromis, lucru confirmat, acum, de ultimul incident. Recent, Patriarhia Ecumenicฤ a trimis doi exarhi la Kiev, adicฤ doi reprezentanศi oficiali speciali, decizie care reprezintฤ o primฤ revendicare a autoritฤศii canonice a Constantinopolului asupra Ucrainei. Sinodul Bisericii Rusiei a reacศionat dur, caracterizând decizia drept „necanonicฤ“, de vreme ce biserica localฤ, subordonatฤ Moscovei, nu ศi-a dat acordul.
În cele ce urmeazฤ va fi descrisฤ situaศia de facto ศi provocฤrile autocefaliei Ucrainei, fฤrฤ a atinge fondul strict canonic al problemei sau legitimitatea demersului.
Ortodoxia, spre deosebire de catolicism, nu are un lider central asemenea Papei, iar rolul Patriarhiei Constantinopolului este unul disputat. Sunt cel puศin douฤ interpretฤri ale statutului de patriarh ecumenic ศi a principiului primus inter pares. Unii considerฤ cฤ patriarhul ecumenic are doar un primat onorific, o întâietate de protocol, fฤrฤ puteri sau atribuศii substanศiale în întreaga ortodoxie. Alศii considerฤ cฤ primatul Constantinopolului ar trebui sฤ însemne ศi o autoritate jurisdicศionalฤ universalฤ, cel puศin pe anumite aspecte ale vieศii panortodoxe (acordarea autocefaliei, diasporele ortodoxe etc.). Printre alte cauze, acest rol contestat a fost unul din motivele pentru care Sinodul de la Creta a fost „sabotat“ de câteva patriarhii, cea mai importantฤ fiind cea a Rusiei. Nu e greu de intuit cฤ ruศii preferฤ o interpretare minimalistฤ a primatului în ortodoxie, pe când constantinopolitanii una maximalฤ. La mijloc sunt celelalte patriarhii.
Lipsa unui leadership central, cum am spune în termeni noi, coexistฤ, însฤ, în ortodoxie, cu graniศe jurisdicศionale, reguli canonice ศi de doctrinฤ foarte clare ศi constrângฤtoare. Acest lucru face ca orice rupturฤ internฤ din cadrul unei patriarhii sฤ se extindฤ la nivelul întregii ortodoxii. Cu alte cuvinte, grupฤrile care se rup jurisdicศional de o patriarhie, se rup, de fapt, de toate celelalte patriarhii canonice. Ele devin grupฤri schismatice: motivul rupturii nu este unul ce ศine de dogme, ci de relaศii canonice.
Ucraina – ortodoxia este ruptฤ de interese ศi dispute continue
În Ucraina sunt mai multe astfel de grupฤri schismatice, dintre care mai importante sunt „Patriarhia“ Kievului ศi „Biserica Ortodoxฤ Autocefalฤ“ a Ucrainei (BOAU). Cele douฤ organisme nu au relaศii canonice cu nicio patriarhie ortodoxฤ, nici cu cea Ecumenicฤ. „Patriarhia“ Kievului este condusฤ de Filaret, fost mitropolit al Patriarhiei Moscovei, care s-a separat jurisdicศional de aceasta în anii ‘90. Recent, ruศii au pretins cฤ Filaret le-a scris pentru a-ศi cere iertare pentru rupturฤ, însฤ Filaret a dezminศit orice intenศie de reintegrare în Patriarhia Moscovei. Cealaltฤ structurฤ, „Biserica Autocefalฤ“, are o istorie mai veche, ce dateazฤ din 1921, când a existat prima tentativฤ de „independenศฤ“ bisericeascฤ ucraineanฤ. Liderul actual al acestei organizaศii este primatul Macarie. Este de notat cฤ, inclusiv în luna aprilie 2018, când preศedintele Poroศenko a primit oficial cererea de autocefalie, cei doi primaศi, Filaret ศi Macarie, s-au prezentat autonom, drept lideri ai unor organizaศii distincte. Pe lângฤ aceste structuri, existฤ Mitropolia Ortodoxฤ a Ucrainei, subordonatฤ canonic Moscovei, condusฤ de mitropolitul Onufrie – ce este român ca origine etnicฤ.
În ultimii ani, o serie de cercetฤri sociologice aratฤ cฤ „Patriarhia“ Kievului ar avea cei mai mulศi credincioศi. Acest lucru nu spune însฤ ceva relevant cu privire la forศa sa din teritoriu, de vreme ce majoritatea celor care asumฤ afilierea la organizaศia lui Filaret erau, iniศial, neîncadraศi în niciuna din organisme – nici cea canonicฤ, subordonatฤ Moscovei, nici în BOAU, ceea ce înseamnฤ cฤ nu erau neapฤrat credincioศi „practicanศi“ sau cu o viaศฤ religioasฤ îndeajuns de semnificativฤ încât problema afilierii organizaศionale sฤ conteze. Pe de altฤ parte, Mitropolia Bisericii Ucrainei subordonatฤ Moscovei deศine cele mai cunoscute ศi frecventate mฤnฤstiri ศi locuri de pelerinaj din ศarฤ. Nu întâmplฤtor, mitropolitul primat Onufrie îศi are sediul în Lavra Pecerska din Kiev, cel mai vestit complex monahal ucrainean.
În ceea ce îi priveศte pe ruศi, în mod evident, interesele bisericeศti ศi cele statale se suprapun în Ucraina (reciproca fiind valabilฤ). Ruศii percep Ucraina, din punct de vedere statal, drept un teritoriu aflat legitim în sfera sa de influenศฤ ศi vital pentru siguranศa lor naศionalฤ. Din punct de vedere bisericesc, Ucraina este vฤzutฤ drept teritoriu canonic al Moscovei. Aceastฤ suprapunere face ca dosarul autocefaliei sฤ aibฤ o mizฤ ศi mai încฤrcatฤ decât una strict jurisdicศional-eclezialฤ sau, dimpotrivฤ, una strict statalฤ.
Rฤzboi fฤrฤ pace
În aceastฤ situaศie, singurul deznodฤmânt vizibil astฤzi este blocarea în conflict. Patriarhia Moscovei nu va renunศa la teritoriul ucrainean, ci va opune o rezistenศฤ îndârjitฤ, va cฤuta aliaศi între celelalte patriarhii ศi va deschide alte fronturi de confruntare cu Patriarhia Ecumenicฤ. Este de reศinut cฤ patriarhul Chiril, în declaraศia fฤcutฤ la întoarcerea la Moscova, a afirmat, vizavi de dosarul ucrainean discutat cu PF Bartolomeu, cฤ „nicio Bisericฤ nu poate lua decizii care sฤ fie contrare poziศiei unei alte Biserici Ortodoxe“. O asemenea afirmaศie aratฤ clar cฤ orice acศiune a Patriarhiei Ecumenice favorabilฤ autocefaliei Ucrainei va fi perceputฤ ศi prezentatฤ de partea rusฤ drept o agresiune asupra unei biserici ortodoxe surori. ศi deja se întâmplฤ acest lucru. Recent, purtฤtorul de cuvânt al Bisericii Ortodoxe Ruse, Vladimir Legoida, a reacศionat vehement, e adevฤrat cฤ pe reศeaua online rusฤ Telegram, faศฤ de iniศiativa Patriarhiei Ecumenice de a trimite reprezentanศi în Ucraina, caracterizând-o drept „o invazie brutalฤ fฤrฤ precedent a teritoriului canonic al Patriarhiei Moscovei“. „Asemenea acลฃiuni nu pot rฤmâne fฤrฤ rฤspuns“, a adฤugat purtฤtorul de cuvânt.
Patriarhia Ecumenicฤ, de cealaltฤ parte, nu va da înapoi, inclusiv pentru a-ศi consolida o autoritate centralฤ în ortodoxia universalฤ pe care astฤzi nu o are. De partea sa sunt anumite precedente istorice, primatul simbolic ศi ideea în sine a autocefaliei: existฤ comunitฤศi infime de ortodocศi care au biserici autocefale, iar un stat independent, nu? Totodatฤ, oponenศii asocierii autocefaliei cu comunitatea etnicฤ invocฤ pericolul filetismului, erezie condamnatฤ chiar de un Sinod Constantinopolitan în 1872. Mai importante decât obstacolele conceptuale sunt însฤ obiectivele asumate de Patriarhia Ecumenicฤ, ce sunt greu de pus în practicฤ. Cine va beneficia de autocefalie? Mitropolia subordonatฤ Moscovei – e limpede cฤ nu. Va fi „Patriarhia“ lui Filaret? Ce se va întâmpla atunci cu BOAU? Se vor decide „schismaticii“ din Ucraina sฤ-ศi depฤศeascฤ propriile divergenศe ศi sฤ se unifice pentru a primi autocefalia? De ce nu au fฤcut-o pânฤ acum? Ce se va întâmpla cu ucrainenii ortodocศi care vor rฤmâne subordonaศi Moscovei? Vor fi ei declaraศi „duศmanul din interior“, în linia unor declaraศii recente ale lui Poroศenko? ศi, apoi, va reuศi Patriarhia Ecumenicฤ sฤ determine toate celelalte patriarhii sฤ recunoascฤ noua bisericฤ autocefalฤ ศi sฤ aibฤ relaศii canonice cu ea? Cel puศin în acest moment, autocefalia pare o misiune imposibilฤ.
Existฤ un precedent: cazul estonian. Cu o independenศฤ dobânditฤ chiar de la Patriarhul Moscovei Tihon (considerat martir astฤzi) în 1923, Biserica Estonianฤ a fost încorporatฤ din nou în Patriarhia Rusiei dupฤ încorporarea Estoniei în URSS. Dupฤ prฤbuศirea imperiului sovietic, în anii ´90, în Estonia structura eclezialฤ ortodoxฤ s-a separat în douฤ: o parte a rฤmas fidelฤ Moscovei, o alta, sub numele Biserica Apostolicฤ Ortodoxฤ Estonianฤ, a cฤutat sฤ intre în jurisdicศia Patriarhiei Ecumenice. În 1996, Patriarhul Bartolomeu a decis sฤ intervinฤ ศi sฤ acorde autonomie Bisericii Apostolice Ortodoxe Estoniene, acศiune ce a atras întreruperea comuniunii dintre Moscova ศi Constantinopol.
Soluศia de compromis a fost de a lฤsa parohiile sฤ-ศi aleagฤ libere apartenenศa. Marea majoritate a credincioศilor ortodocศi aparศin, astฤzi, Bisericii Ortodoxe Estoniene subordonate canonic Patriarhiei Moscovei. În Ucraina, însฤ, mizele sunt infinit mai mari, iar fragmentarea canonicฤ mult mai gravฤ decât în mica ศarฤ balticฤ. De aceea, e greu de estimat dacฤ va exista o evoluศie similarฤ: declarare a autocefaliei, urmatฤ de un compromis care va însemna cฤ în Ucraina vor exista douฤ structuri ortodoxe canonice.
Bisericile Autocefale se poziศioneazฤ
În încercarea lor de a contesta autoritatea Patriarhiei Ecumenice asupra teritoriului canonic al Ucrainei, ruศii au aliaศi. Patriarhul Serbiei, Irineu, a condamnat recent tentativele lui PF Bartolomeu de a legitima „schismaticii“, iar Patriarhia Ierusalimului a opinat cฤ Ucraina este teritoriu canonic al Patriarhiei Moscovei. Declaraศii favorabile punctului de vedere rusesc au mai fost fฤcute de diverศi reprezentanศi ai Patriarhiei Bulgariei, Patriarhiei Alexandriei, precum ศi de mai micile biserici autocefale ale Poloniei, Cehiei ศi Slovaciei. Deศi Sinodul Bisericii georgiene s-a abศinut de la o poziศie oficialฤ pe subiect, pânฤ când Sinodul Patriarhiei Ecumenice nu va decide asupra lui, potrivit unor surse greceศti s-ar opune autocefaliei chiar Întâistฤtฤtorul acesteia, Patriarhul Ilia. Existฤ însฤ ศi adepศi ai autocefaliei, ca Mitropolitul Petru. Este de reศinut cฤ Patriarhia georgianฤ are propriul litigiu jurisdicศional cu Moscova în Osetia de Sud.
Unde se va situa în acest conflict Patriarhia României? Cel mai probabil, Patriarhia Românฤ va cฤuta o poziศie de echilibru, care sฤ estompeze tendinศa de fracturare ศi intensificare a conflictului. Acest lucru i-ar reconfirma statutul dobândit la Sinodul din Creta, unde s-a poziศionat, cumva, la mijloc între Constantinopol ศi Moscova. În cântฤrirea opศiunilor sale, unii analiศti se uitฤ, neinformat, poate ศi tendenศios, la aศa-zisele tendinศe conservatoare pe chestiuni etice ศi la atitudinea faศฤ de Occident. Cu alte cuvinte, dacฤ Patriarhia Românฤ s-ar arฤta reศinutฤ faศฤ de proiectul autocefaliei, atunci ar face-o din cauza influenศei conservatorismului rusesc ศi a atitudinii anti-occidentale.
Asemenea socoteli sunt fanteziste, iar legฤturile false sau chiar manipulatorii. Mizele conservatoare ศi atitudinea faศฤ de Occident (care Occident?) sunt o pistฤ falsฤ în aceastฤ privinศฤ. Patriarhia Românฤ, aflatฤ ea însฤศi într-un conflict jurisdicศional cu Moscova, în Basarabia – unde nu reศinem sฤ fi fost ajutatฤ în vreun fel, vreodatฤ, de Constantinopol -, va decide în funcศie de legitimitatea perceputฤ a demersului autocefaliei din Ucraina ศi a semnificaศiei întฤririi rolului Patriarhiei Ecumenice.
Acศiunea Constantinopolului reprezintฤ o puternicฤ provocare la adresa statu-quo-ului din ortodoxia universalฤ. Or, nu e deloc limpede cฤ o astfel de schimbare intereseazฤ sau e atractivฤ pentru Patriarhia Românฤ. O patriarhie ecumenicฤ ce revendicฤ o autoritate forte pe teritorii canonice cu statut incert poate stârni cel puศin reticenศe la Bucureศti, dacฤ ne gândim chiar la teritoriul canonic al Basarabiei sau la diaspora ortodoxฤ românฤ.
Românii din Ucraina au optat
Nu în ultimul rând, trebuie sฤ ne amintim cฤ în Ucraina existฤ comunitฤศi largi de români. Cฤtre ce structurฤ ecleziasticฤ îศi vor îndrepta aceste comunitฤศi loialitatea? ศi ce efect va avea aceastฤ orientare pentru poziศionarea Patriarhiei Române? Cele mai importante voci duhovniceศti ale românilor din Ucraina, implicit din dorinศa de a conserva fondul etnic pus în pericol de ultranaศionalismul ucrainean ce este tolerat ca politicฤ de stat – din cauza cฤruia au fost închise deja ศcoli ศi au fost aproape suprimate orele dedicate minoritฤศii româneศti de la televiziunile ศi radiourile locale -, nemulศumite mai ales cฤ etnicii români au fost aruncaศi în prima linie în rฤzboiul de uzurฤ dintre Ucraina ศi forศele ruseศti locale sprijinite de Moscova, au hotฤrât sฤ stea sub umbrela celui mai puternic: aparศin canonic de Patriarhia Rusฤ. Cauza este ศi lipsa cvasitotalฤ de interes a statului român, care a abandonat apฤrarea etnicilor români din Bucovina de Nord ศi Herศa de dragul plierii pe politica euroatlanticฤ în zonฤ, care favorizeazฤ Ucraina în orice conflict se gฤseศte cu Rusia. Astfel, România asistฤ neputincioasฤ la ucrainizarea românilor, doar din condiศia ei minorฤ în raport cu interesele mari geopolitice. De remarcat este faptul cฤ în bisericile româneศti ce ศin de Patriarhia Rusฤ, slujbele se fac preponderent în limba românฤ.
Conservatorism vs. progresism?
Cât priveศte tema conservatoare, întreaga ortodoxie, de la Constantinopol la Moscova ศi înapoi, s-a declarat, la unison, pentru sprijinirea cฤsฤtoriei dintre femeie ศi bฤrbat ศi pentru nerecunoaศterea altor forme alternative de mariaj, inclusiv parteneriatul civil. Nu acesta este clivajul hotฤrâtor pentru ce se întâmplฤ în Ucraina, unde, de altfel, ศi „schismaticii“ sunt la fel de tradiศionaliศti pe astfel de teme.