Zilele trecute Londra a avut parte de cele mai violente rฤzmeriลฃe sociale din ultimele douฤ decenii. Grupuri de tineri au transformat cartiere întregi ale oraลului în adevฤrate scene de rฤzboi: lupte de stradฤ livrate împotriva poliลฃiei, magazine jefuite în masฤ, autobuze, maลini ลi restaurante puse în flฤcฤri. Scânteia care a declanลat aceste acลฃiuni de distrugere ลi jaf a fost împuลcarea unui tânฤr de 29 de ani de cฤtre poliลฃie.
Ce ar avea însฤ de-a face aceastฤ întâmplare nefericitฤ cu jefuirea zglobie de magazine ลi cu destrฤbฤlarea violentฤ de pe strฤzi n-ar putea sฤ spunฤ nimeni. Este clar cฤ la mijloc se aflฤ porniri de revoltฤ care nu au neapฤrat o logicฤ anume ลi care oricând se pare cฤ sunt în situaลฃia de a veni la suprafaลฃฤ. Care este, aลadar, natura acestor revolte?
Explicaลฃia psihologicฤ. Pe la sfârลitul secolului al XIX-lea, francezul Gustave le Bon a fost primul care atrฤgea atenลฃia asupra faptului cฤ, atunci când o adunare de oameni se transformฤ într-o masฤ de acลฃiune, individul tinde sฤ îลi piardฤ caracterul distinct ลi sฤ intre într-o psihologie de grup care are ca efect comportamentul deviant. Cu alte cuvinte, odatฤ într-un asemenea grup, individul se trezeลte cฤ e capabil de ac–ลฃiuni pe care probabil nu le-ar fi fฤcut altminteri niciodatฤ. Exemple în acest sens avem suficiente. Astfel, scenele halucinante în care copii londonezi de 10-12 ani furฤ alcool dintr-un magazin, ori în care o bandฤ de tineri pur ลi simplu jefuieลte un alt tânฤr aflat la pฤmânt într-o baltฤ de sânge au fฤcut deja ocolul lumii. Decizia de a fi parte din grupurile de rฤzmeriลฃฤ de la Londra premerge însฤ configurarea acestor grupuri, ceea ce înseamnฤ cฤ avem de-a face aici cu tineri din start dispuลi la violenลฃฤ ลi care, probabil, vorbesc limbajul acesteia în mod curent.
Mai departe, acลฃionând în masฤ, având câลtig de cauzฤ ลi captând întreaga atenลฃie a lumii asupra lor, tinerii implicaลฃi în aceste acลฃiuni capฤtฤ un sentiment de putere care altfel le este interzis în viaลฃa cotidianฤ. Fiind vorba în general de marginali, membri de foarte multe ori ai unor grupuri infracลฃionale, aceลtia se simt importanลฃi. Ajungem astfel la al doilea tip de explicaลฃie.
Explicaลฃia socio-economicฤ. Aici ceea ce se spune de obicei este cฤ, date fiind condiลฃia economicฤ dezavantajoasฤ ลi lipsa de perspectivฤ, tinerii care ajung la asemenea manifestฤri îลi exprimฤ un sentiment de frustrare faลฃฤ de „uitarea” ลi marginalizarea lor în societate. La acestea se adaugฤ, probabil, ลi porniri resentimentare la adresa majoritฤลฃii ale unor indivizi cu context imigraลฃionist. Desigur, acest tip de explicaลฃie nu este lipsit de relevanลฃฤ ลi neajunsurile sunt reale, însฤ problema care se pune în acest caz, pe lângฤ modul inacceptabil de „comunicare” a nemulลฃumirilor, este lipsa totalฤ a unor revendicฤri politice. Astfel, pur ลi simplu se pare cฤ avem de-a face cu opera unor criminali, vânฤtori de senzaลฃii tari ลi cam atât.
Masele isterice ลi criza. Lipsa esenลฃialฤ de înลฃelegere pe care o aratฤ aceลti tineri faลฃฤ de valorile fundamentale ale societฤลฃii în care trฤiesc este absolut neliniลtitoare. Iar ceea ce ar trebui sฤ ne îngrijoreze în contextul acestor rฤzmeriลฃe este rezervorul enorm de violenลฃฤ care observฤm cฤ existฤ în sânul unei societฤลฃi civilizate, precum ลi vulnerabilitatea acestei societฤลฃi. Lecลฃia londonezฤ ar trebui sฤ fie, aลadar, un aviz tuturor amatorilor de politicฤ asupra a ceea ce s-ar putea întâmpla în contextul unei crize economice majore, când largi mase de oameni îลi pierd siguranลฃa zilei de mâine: violenลฃฤ dezlฤnลฃuitฤ, incontrolabilฤ ลi lipsitฤ de logicฤ. Criza financiarฤ a acutizat problema datoriilor suverane ลi a îngropat clasele de mijloc în datorii uriaลe.
Pachetul Obama, de exemplu, a înghiลฃit pânฤ acum 800 miliarde de dolari fฤrฤ rezultate notabile. Dacฤ datoriile acumulate nu vor mai putea fi plฤtite, singura soluลฃie va fi inflaลฃia masivฤ. Aceastฤ a doua secerฤ aplicatฤ claselor de mijloc s-ar putea însฤ sฤ fie fatalฤ sistemelor noastre politice liberal-democratice. Ce ar fi de fฤcut într-o asemenea situaลฃie? Soluลฃii miraculoase ลi facile nu existฤ, însฤ de douฤ lucruri avem de pe acum cu siguranลฃฤ nevoie: lideri politici lucizi ลi curajoลi, precum ลi solidaritate!
P.S: Existฤ ลi aspecte comice legate de vandalizฤrile de la Londra. Astfel, Libia ลi Iranul au mustrat deja poliลฃia englezฤ, care vasฤzicฤ se îngrijorau de drepturile omului.
Camil Roman este doctorand al Departamentului de Politicฤ ลi Studii Internaลฃionale de la Universitatea Cambridge